NÁVRH 
KONCEPCIE ROZVOJA MIESTNEJ A REGIONÁLNEJ KULTÚRY

1. ÚVOD 

Po roku 1989 prebehlo obrovské množstvo spoločenských a ekonomických reforiem. V celom tomto období bolo prijatých mnoho koncepčných a legislatívnych materiálov k jednotlivým oblastiam kultúry. Oblasť systematickej podpory rozvoja miestnej a regionálnej kultúry však aj napriek dvom hlavným vlnám decentralizácie (v rokoch 1990 a 2002) zaostáva, potrebná je najmä lepšia úprava právnej formy kultúrnych inštitúcií, lepší systém podpory kultúry z verejných zdrojov, spoločná vízia rozvoja kultúry a lepšie postavenie kultúry v spoločenskej hierarchii a hospodárskej praxi. Problematika štátnej kultúrnej politiky má, najmä od roku 2004, už pomenované svoje rámce, ale oblasť regionálnej, najmä miestnej kultúry politiky nie. Z uvedených dôvodov vznikla potreba pripraviť analýzu stavu miestnej kultúry ako aj preskúmať zabezpečovanie kultúry regionálnou územnou samosprávou. K zostaveniu analýzy, ako aj k tvorbe koncepcie rozvoja miestnej a regionálnej kultúry sa pristupuje prvýkrát v novodobej histórii samostatného Slovenska a v období po realizácii mnohých spoločenských a ekonomických reforiem.

Proces prípravy návrhu koncepcie rozvoja miestnej a regionálnej kultúry bol z metodologického hľadiska navrhnutý ako široký participatívny proces s výskumnými a analytickými prvkami. V procese zostavovania návrhu stratégie sa realizoval celý rad konzultácií a stretnutí so zástupcami územnej samosprávy, kultúrnymi inštitúciami v ich zriaďovateľskej pôsobnosti, zástupcami ZMOS a  odbornej verejnosti. Súčasťou procesu boli aj dotazníkové prieskumy stavu, nástrojov a trendov rozvoja miestnej a regionálnej kultúry u ktorých v súčasnosti prebieha ich podrobné spracovanie. Oslovené pri ňom boli všetky mestá a obce, vyššie územné celky a výberovo aj niekoľko národných kultúrnych inštitúcií na zmapovanie najzásadnejších územných a inštitucionálnych vzťahov a väzieb pri zabezpečovaní kultúry v jednotlivých sídlach a regiónoch. 

2. ZÁKLADNÉ KOMPETENČNÉ, INŠTITUCIONÁLNE A FINANČNÉ VÄZBY  A NÁSTROJE V OBLASTI KULTÚRY 

Úlohy verejnej správy a právne normy upravujúce kompetencie v oblasti kultúry

Podrobnejšia definícia základných pojmov, ktoré súvisia s problematikou miestnej a regionálnej kultúry je uvedená v prílohe číslo 1 návrhu koncepcie.

K základným právnym normám upravujúcim kompetencie v oblasti kultúry patria: 
–	zákon o obecnom zriadení č. 369/1990 Zb. v znení neskorších predpisov,
–	zákon o prechode niektorých pôsobnosti z orgánov štátnej správy na obce a na vyššie územné celky č. 416/2001 Z. z.
–	zákon o prechode niektorých pôsobnosti z orgánov štátnej správy na obce a na vyššie územné celky č. 416/2001 Z. z.,
–	zákon o samospráve vyšších územných celkov č. 302/2001 Z. z.,
–	zákon o majetku vyšších územných celkov č. 446/2001 Z. z.
–	zákon o organizácii činnosti vlády a organizácii ústrednej štátnej správy č. 575/2001 Z.z. (kompetenčný zákon) v znení neskorších predpisov,
–	zákon o podpore regionálneho rozvoja č. 503/2001 Z. z..

Právne normy upravujú kompetencie jednotlivých úrovní verejnej správy v oblasti kultúry. Kompetencie samotné ešte dostatočne presne nevystihujú spektrum a množstvo úloh, ktoré verejná správa a jej inštitúcie zabezpečujú pri podpore a rozvoji kultúry. Z uvedeného dôvodu sú v prílohe číslo 2 návrhu koncepcie uvedené príslušné úlohy, najmä územnej samosprávy, ich podrobnejší opis i nové úlohy, ktoré sa z pohľadu kultúry vynárajú a sú užitočné a potrebné na podporu komplexnejšieho miestneho a regionálneho rozvoja. Tieto nové úlohy zároveň posilňujú konkurencieschopnosť sídiel a regiónov pri zabezpečovaní udržateľného a vyváženého územného rozvoja sídiel a regiónov.  

Koncepcia rozvoja miestnej a regionálnej kultúry sa prierezovo dotýka všetkých oblasti kultúry, no predovšetkým úlohy územnej samosprávy v oblasti rozvoja kultúry a podmienok, ktoré na jej rozvoj vytvoria  centrálne inštitúcie (Tab. 1)

Tab. 1: Prierezový charakter úloh a kompetencií miestnej a regionálnej kultúry

Úroveň verejnej správy \ oblasť kultúry	Knižnice	Múzeá a galérie	Tradičná ľudová kultúra	Divadlo 	Audiovi-zuálne dedičstvo	Ochrana pamiat-kového fondu	Osvetová činnosť	Ostatné oblasti kultúry	
Národná úroveň									
Regionálna úroveň									
Miestna úroveň									

Nástroje rozvoja miestnej a regionálnej kultúry

V európskom priestore sa kultúrna politika chápe ako štátom utvárané prostredie, v ktorom sa uskutočňujú procesy tvorby, uchovávania a šírenia kultúrnych hodnôt. Za hlavné nástroje, ktoré štát používa, sa považujú:
–	legislatívne opatrenia smerujúce k rozvoju kultúry,
–	financovanie kultúry z verejných zdrojov a opatrenia umožňujúce viaczdrojové financovanie kultúry a 
–	zabezpečenie dostupnosti informácií o kultúre, spôsoby ich šírenia, ako aj prístup občanov ku kultúre.
Túto definíciu kultúrnej politiky môžeme uplatniť na všetky zložky verejnej správy – národnú, regionálnu aj miestnu. Zabezpečenie kultúry na území obce (kultúrne zdroje, aktivity a inštitúcie) predstavuje súhrn (priemet) všetkých aktivít miestnych, regionálnych, národných kultúrnych inštitúcií vrátane medzinárodných (ak existujú), kultúrnych programov a projektov realizovaných na území obce vrátane občianskej participácie (napríklad spolkovej činnosti) a participácie podnikateľského sektora v oblasti kultúry. 

Finančné nástroje

Priority financovania a hlavné formy finančnej podpory kultúry

Zabezpečovanie kultúry sa najčastejšie spája s financovaním alebo spolufinancovaním kultúry z verejných zdrojov. Verejná správa finančne zabezpečuje kultúru prostredníctvom rozpočtov. Tieto výdavky majú tri spoločné oblasti, ktorými spoluvytvárajú podmienky na rozvoj kultúry na nižších stupňoch verejnej správy a priamo na miestach realizácie kultúrnych projektov:
–	finančné prostriedky na aktivity zabezpečované vo vlastnej réžii,
–	transfery na vlastné kultúrne inštitúcie a
–	príspevky na aktivity fyzických a právnických osôb poskytované formou dotácií. 

Tab. 2: Spolupôsobenie finančných nástrojov verejného sektora na rozvoj kultúry
Verejný sektor 	Národná úroveň 	Regionálna úroveň 	Lokálna úroveň 	
Kultúrne inštitúcie	národné kultúrne inštitúcie 	regionálne kultúrne inštitúcie	miestne kultúrne inštitúcie 	
Vlastné kultúrne aktivity a projekty	rezortu alebo iného ústredného orgánu 
štátnej správy a pod.	
vyššieho územného celku	
obce	
Grantové 
a  podporné motivačné mechanizmy	rezortný grantový 
a podporný systém 
pre neštátne subjekty 	regionálny grantový systém VÚC pre oblasť kultúry	obecný grantový systém pre oblasť  kultúry 
(ak existuje) 	

Tieto tri základné oblasti, prostredníctvom ktorých verejná správa finančne zabezpečuje kultúru, spolupôsobia navzájom (Tab. 2) na všetkých troch úrovniach verejnej správy. Za ideálnych podmienok by mali pôsobiť harmonicky na čo najlepšie využitie rozvojového a mobilizačného potenciálu kultúry. Úlohou národnej úrovne je vytvoriť rámcové, najmä legislatívne a finančné podmienky na rozvoj miestnej a regionálnej kultúry. Celý systém financovania kultúry dotvárajú doplnkové a rozvojové prostriedky, ktoré sú k dispozícii z rôznych fondov Európskej únie (najmä štrukturálne fondy), ako aj finančné zdroje poskytované súkromným či nadačným sektorom. 

Inštitucionálna kapacita a štruktúry

Financovanie kultúry z verejných zdrojov spoluvytvára potrebnú inštitucionálnu kapacitu a štruktúry na území na zabezpečovanie kultúry. V závislosti od veľkosti obce a miestnych špecifík medzi základné inštitucionálne predpoklady na poskytovanie služieb v oblasti kultúry patrí najmä existencia vlastnej kultúrnej inštitúcie, resp. oddelenia kultúry na obecnom alebo mestskom úrade, a komisia kultúry, ktoré koordinujú a zabezpečujú kultúrne aktivity. Inštitucionálne prostredie (Tab. 3) dotvára i prítomnosť regionálnych a národných kultúrnych inštitúcií na území obce, ako aj rôznych formálnych a neformálnych neziskových alebo komerčných organizácií či subjektov v oblasti kultúry.  

Tab. 3: Inštitucionálna kapacita verejnej správy v oblasti kultúry
Kultúrne inštitúcie verejnej správy – rok 2006	Počet inštitúcií	%	Počet zamestnancov	%	
Národná úroveň					
Regionálna úroveň					
Miestna úroveň					
Spolu					

Podpora kultúrnej produkcie, tvorby, aktivít a služieb
Aktivity verejnej správy v oblasti kultúry alebo aktivity kultúrnych inštitúcií verejnej správy a zdroje verejnej správy poskytované formou dotácií pre oblasť kultúry na realizáciu rôznych projektov fyzických a právnických osôb priamo vytvárajú celú škálu kultúrnych služieb a programov v regiónoch a sídlach či na celom území Slovenska a podporujú prípravu a sprístupňovanie novej kultúrnej produkcie a tvorby.

Monitorovacie, hodnotiace a vývojové nástroje 
Financovanie vlastných, ako aj finančná podpora nezávislých, inštitúcií umožňuje zabezpečovať monitorovacie a hodnotiace procesy v oblasti kultúrnej politiky (na národnej, regionálnej a miestnej úrovni). Tie cyklicky vyúsťujú do aktualizácie a tvorby novej kultúrnej politiky, čím by malo dochádzať  k vytváraniu čoraz priaznivejších podmienok na rozvoj kultúry (Tab. 4). Súčasťou tohto procesu je aj príprava a pravidelná aktualizácia koncepčných a strategických dokumentov, kontrola a monitoring odborných procesov, riadenia a financovania. 

Tab. 4: Vývoj, tvorba a monitoring kultúrnej politiky

SWOT analýza aktuálneho stavu kultúrnej politiky

Vízia rozvoja kultúry 

Strategické ciele kultúrnej politiky 
a ich implementácia

Indikátory umožňujúce vyhodnotiť dosahovanie  stanovených cieľov kultúrnej politiky

Zber štatistických 
a iných  údajov 
na vyhodnocovanie kultúrnej politiky

Vyhodnocovanie indikátorov kultúrnej politiky 
a zozbieraných dát

Koordinačné a riadiace nástroje
Financovanie vlastných inštitúcií alebo aktivít v oblasti kultúry vo vlastnej réžii umožňuje zavádzať dôležité koordinačné mechanizmy a riadiace nástroje do rozvoja kultúry a jej jednotlivých oblastí. Ide najmä o možnosti využitia integrovaných informačných systémov, definovanie štandardov minimálnej vybavenosti sídiel v oblasti kultúry či štandardov na riadenie odborných inštitúcií, ako sú napríklad knižnice, rôzne osvetové zariadenia vrátane hvezdární a planetárií, múzeá, galérie, či ďalšie  umelecké inštitúcie. Uplatnenie komunikačných systémov umožní urýchlený prenos a výmenu informácií a skúseností medzi inštitúciami a jednotlivými aktérmi v oblasti kultúry. Tvorba metodík, odporúčaných postupov a spoluúčasť kultúrnych inštitúcií a aktérov v oblasti kultúry na procesoch strategického plánovania a prípravy rozpočtov verejnej správy umožní pozdvihnúť a dlhodobo udržať kultúru medzi prierezovými politikami a prioritami územnej samosprávy. 

Zázemie pre tvorbu, šírenie a sprístupňovanie kultúrnych hodnôt – kultúrna infraštruktúra

Financovanie kultúry z verejných zdrojov umožňuje výstavbu, obnovu a prevádzkovanie potrebnej kultúrnej infraštruktúry na území, ktorá poskytuje priestory, plochy a zázemie pre kultúrne aktivity, kultúrnu produkciu a sprístupňovanie kultúry. Existencia kultúrnej infraštruktúry primeranej k veľkosti sídla či komunity je teda technickým predpokladom poskytovania služieb v oblasti kultúry. Kultúrna infraštruktúra (napríklad kultúrne domy, kiná, knižnice, priestory pre komunitné a informačné centrá či rôzne iné osvetové zariadenia ktoré majú zvyčajne polyfunkčné využitie) musí spĺňať určité kvalitatívne, priestorové a technologické parametre. Kultúrna infraštruktúra zahŕňa aj verejné priestranstvá a otvorené priestory na zhromažďovanie, rekreáciu a trávenie voľného času, pešie zóny, námestia, parky a verejnú zeleň. 

Výchovno-vzdelávacie a spoločenské nástroje

Financovanie kultúry z verejných zdrojov umožňuje prostredníctvom kultúrnych inštitúcií a spolupráce so súkromným sektorom pripravovať a zabezpečovať množstvo podujatí, ktoré majú výchovno-vzdelávací charakter, podporujú rozvoj zručností, kompetencií a talentu detí a mládeže, ale sú tiež užitočné pre dospelých a seniorov z hľadiska celoživotného vzdelávania. Ide o rôzne postupové súťaže a prehliadky, bádateľské projekty, odbornú spoluprácu pri príprave učebných osnov a programov celoživotného vzdelávania v oblasti kultúry. Medzi spoločenské nástroje podpory miestnej a regionálnej kultúry patria aj rôzne formy oceňovania kultúrnych počinov a osobností v oblasti miestnej a regionálnej kultúry vrátane súťaží o získanie titulu mesto/obec kultúry roka. 

Legislatívne nástroje

Legislatívny proces v oblasti kultúry predstavuje rozhodujúci proces, ktorý vytvára právny rámec a finančné podmienky na rozvoj kultúry na všetkých úrovniach verejnej správy. Zahŕňa tak novelizáciu, ako aj prípravu nových zákonov, ale i prípravu koncepčných a strategických dokumentov, ktoré vytvárajú politiky pre jednotlivé oblasti kultúry. Oblasť kultúry je tak formovaná jednotlivými úrovňami verejnej správy vrátane medzinárodných noriem. K právnym normám patria najmä:
–	právne normy na medzinárodnej úrovni (Európska únia, UNESCO a pod.);
–	právne normy na národnej úrovni, upravujúce postavenie kultúrnych inštitúcií (na národnej, regionálnej a miestnej úrovni) a podmienky poskytovania finančných prostriedkov pre oblasť kultúry z verejných zdrojov; 
–	právne normy na regionálnej úrovni (najmä všeobecne záväzné nariadenia);
–	právne normy na miestnej úrovni (najmä všeobecne záväzné nariadenia).

Nástroje sprístupňovania kultúry 

Sprístupňovanie a výmena informácií o kultúre

K základným nástrojom sprístupňovania kultúry patrí v súčasnosti sprístupňovanie kultúry v podobe digitálneho obsahu, médií a sprístupňovania informácií o kultúre a procesoch v oblasti kultúry. Aktívnou formou sprístupňovania a poznávania kultúry je účasť na procese odhaľovania kultúrneho potenciálu a zdrojov územia, na systematickej dokumentácii prejavov kultúry a na spracovaní týchto poznatkov. Digitalizácia kultúrneho dedičstva, elektronizácia poskytovania služieb kultúry a nástup komplexných informačných, komunikačných a koordinačných systémov vytvára kvalitatívne nový základ sprístupňovania kultúry. 

Sprístupňovanie, prezentácia a manažment lokalít kultúrneho dedičstva a kultúrnej infraštruktúry územia

Pre fyzické sprístupňovanie kultúry platí niekoľko špecifík. Pri sprístupňovaní kultúry prostredníctvom kultúrnej infraštruktúry je potrebné dbať na dobrý stav a vybavenie zariadení a priestorov. Pri sprístupňovaní kultúry vo forme sprístupňovania lokalít kultúrneho a prírodného dedičstva však už nejde len poskytovanie priestoru na činnosť a prezentáciu jednotlivých artefaktov alebo súčastí kultúrneho dedičstva či umeleckých predmetov. Objekty a lokality kultúrneho dedičstva vyžadujú citlivý manažment z hľadiska zachovávania historických hodnôt a autenticity prostredia, ale umožňujú hlavne využiť rôzne formy prezentácie a interpretácie histórie lokality na báze informácií o stavebno-technickom či technologickom riešení budovy, miestnosti či objektu či ich okolia, informácií o zhotoviteľoch a užívateľoch týchto diel a informácií o dôležitých míľnikoch vývoja týchto diel a lokalít z pohľadu architektúry, sociálnych a spoločenských aspektov. 

Procesy strategického plánovania rozvoja sídla 

Dôležitým nástrojom sprístupňovania kultúry, kultúrnych hodnôt a ich ochrany je participácia aktérov v oblasti kultúry na procese prípravy strategickej dokumentácie sídla/kraja či strategickom rozhodovaní (Tab. 5). Nezabúdalo by sa tak na kultúru, kultúrne zdroje územia a uplatnenie kultúrneho potenciálu územia, ale boli by súčasťou strategických rozhodovacích procesov o rozvoji sídla. 

Tab. 5: Vzájomné prepojenia širších strategických plánovacích a hodnotiacich procesov a pozícia kultúry v týchto procesoch 
	Nástroj	Národná úroveň	Regionálna úroveň
	Lokálna úroveň
(vrátane mikroregiónov)	
1	Mapovanie, analýza a hodnotenie zdrojov územia	Integrácia rozhodujúcich poznatkov z regionálnych úrovní so zohľadnením lokálnych charakteristík	Integrácia poznatkov z miestnej a národnej úrovne, priemet poznatkov do regionálnych poznatkových báz	Kultúrna, historická a spoločenská topografia a analýza zdrojov na území obce a mikroregiónu	
2	Tvorba vízie rozvoja územia	Vízia rozvoja Slovenska	Vízia rozvoja regiónu/VÚC	Vízia rozvoja obce, mikroregiónu	
3	Definovanie princípov TUR	Národná stratégia trvalo udržateľného rozvoja (2001)	
Regionálna Agenda 21	
Lokálna Agenda 21	
4	Dlhodobé plánovanie
(10 – 30 rokov)	
Koncepcia územného rozvoja Slovenska (2001)	
Územno-plánovacia dokumentácia VÚC	
Územno-plánovacia dokumentácia obce	
5	strednodobé plánovanie
(4 až 10 rokov)	
Stratégia štátnej kultúrnej politiky (2004)	Stratégia rozvoja kultúry (alebo priority) na úrovni VÚC* / priemet kultúry v rámci PHSR VÚC	Stratégia rozvoja kultúry (alebo priority) na úrovni obce** / priemet kultúry v rámci PHSR obce	
6	krátkodobé plánovanie
(3 ročný výhľad)	
Štátny rozpočet	
Rozpočet VÚC	
Rozpočet obce	
7	Monitoring kultúry	Národná správa o kultúrnej politike SR (2002)	Správa o stave kultúry na úrovni VÚC	Správa o stave kultúry na úrovni obce	
* regionálna kultúrna politika
** miestna kultúrna politika

Priority jednotlivých miest, obcí a vyšších územných celkov sú vyjadrené v ich plánovacích a strategických dokumentoch. Ich investičné a výdavkové priority v ich rozpočtoch. Inštitúcie, ktoré boli zriadené mestami a obcami, nadväzne na svoj systém financovania a riadenia si zostavujú vlastné plány činnosti, ako aj plány svojho rozvoja, v rôznom rozsahu a forme. 

3. VÝCHODISKOVÁ ANALÝZA 

SWOT analýza východiskovej situácie

Silné stránky
-	bohaté kultúrne dedičstvo (hmotné a nehmotné) Slovenska, jeho regiónov a sídiel,
-	kreatívni ľudia a skúsenosti s realizáciou rôznorodých kultúrnych projektov,
-	etablovaný inštitucionálny systém – kultúrne inštitúcie, kultúrna infraštruktúra a odborné zázemie, 
-	dobrá finančná perspektíva pre oblasť kultúry najmä z hľadiska možnosti využitia štrukturálnych fondov,
-	tradične silný vzťah miest, obcí a regiónov k oblasti kultúry a kultúrnej identity 

Slabé stránky
–	nedostatočné finančné zabezpečenie kultúry v najmenších sídlach a zaostávajúcich regiónoch,
–	nedostatočná realizácia niektorých procesov na miestnej úrovni, hlavne v oblasti mapovania kultúrnych, historických a spoločenských procesov, zdrojov a javov územia,
–	nízka ponuka a účasť umeleckých súborov a umelcov jednotlivcov z národných a regionálnych kultúrnych inštitúcií na podujatiach v zaostávajúcich a odľahlých častiach Slovenska;
–	administratívne náročný a nedostatočne účinný systém finančnej podpory miestnej a regionálnej kultúry z centrálnej úrovne cez grantový systém MK SR;
–	nedostatočne kvalitné spravovanie lokalít kultúrneho dedičstva: problémy so základnou údržbou, bezpečnosťou a chýbajúca infraštruktúra; nedostatočná interpretácia týchto lokalít (z hľadiska príbehu historickej budovy a lokality, opísania a priblíženia identity, autenticity a génia loci lokality) a nedostatočné doplnkové služby pre návštevníkov;
–	nedostatočné a nejednotné značenie prístupu ku kultúrnym, komunálnym a turistickým cieľom v systéme dopravného a informačného značenia; 
–	rezervy v možnostiach rozvoja kultúrnych inštitúcií limitujú získavanie financií na činnosť a riadenie komplexnejších rozvojových projektov;
–	nedostatky pri prevádzkovaní budov a zariadení kultúrnej infraštruktúry (vysoká energetická náročnosť, zastaranosť priestorov, nedostatočné vybavenie); 
–	význam architektúry a kultúry prostredia kultúrnej infraštruktúry (exteriér a interiér) je podceňovaný
–	slabé spoločenské povedomie o význame kultúry pre miestny a regionálny rozvoja a zlepšovanie kvality života 
–	nedostatočné celospoločenské oceňovanie kultúrnych počinov jednotlivcov, kolektívov, inštitúcií a obcí v oblasti miestnej a regionálnej kultúry  

Ohrozenia
–	jednostranné zásahy štátu, ktoré by smerovali k regulácii a stanoveniu paušálnych výdavkov na kultúru v rozpočtoch územnej samosprávy;
–	pretrvávanie nedostatočne účinného systému podpory miestnej a regionálnej kultúry prostredníctvom dotačnej podpory z grantového systému MK SR;
–	chýbajúce naplnenie jednotlivca a nuda plynúca z priemyslu zábavy, nedostatočná motivácia pre vlastné aktivity a sebarealizáciu; nedostatok športových aktivít; 
–	duchovná prázdnota, sociálne vylúčenie a riziko izolovanosti jednotlivca od života komunity; 
–	nedostatočná podpora rozvoja osobností a rozvoja talentu detí a mládeže;
–	kumulácia negatívnych dopadov z úpadku kultúry v sídle a regióne na rodinu a rodinný život, prostredie pre život rodiny a  spoločenské uplatnenie rodiny a možnosti jej komunitnej angažovanosti 
–	rozpad sociálnej záchrannej siete pre časť populácie v ohrození, ktorá je vytváraná voľno-časovými a komunitnými aktivitami osvetových zariadení pri nejasnej politike a nejasnej podpore rozvoja regionálnej a miestnej kultúry    
–	zanedbávanie ochrany miestnej identity a autentickosti, vedúce k strate génia loci, kultúrnej diverzity a multikultúrnosti – prirodzených atraktivít sídla, regiónu, vedúce k uniformite a priemernosti, ale aj strate pocitu domova;
–	hospodárska zaostalosť a nízka ekonomická výkonnosť územia – psychická depresia z nedostatku práce

Príležitosti
–	uplatnenie kultúry ako rozvojového impulzu pre Slovensko, regióny, mestá a obce;
–	využitie štrukturálnych fondov pre kultúru ako významného finančného nástroja podporujúceho komplexný rozvoj regiónov, sídiel a konkurencieschopnosť Slovenska;
–	nevyužívané plochy a priestory prenajímať (tvorba príjmu); skĺbiť podľa možnosti vhodných nájomcov s kultúrnym obsahom a zameraním inštitúcie;
–	prehlbovanie programovej a vecnej spolupráce inštitúcií zriaďovaných miestnou územnou samosprávou pre oblasť aktívneho využívania voľného času a miestny rozvoj – smerovanie k integrovaným kultúrnym, komunitným a informačným centrám (multifunkčným centrám);
–	v prípade príliš rozsiahlej infraštruktúry zvážiť zverenie správy vybraných budov profesionálnym správcovským spoločnostiam alebo samostatnej správcovskej inštitúcii zriaďovateľa;
–	spoločné využívanie kvalitných priestorov na kultúru (napríklad kvalitné divadelné pódia a štúdia, javiská alebo konferenčné miestnosti a pod.) pre čo najvyšší počet profesionálnych ako aj záujmových subjektov a združení v okolitom  území;
–	význam architektúry a kultúry prostredia kultúrnej infraštruktúry zohľadniť pri obnove a využívaní objektu; znižovanie energetickej náročnosti riešiť súbežne s plánom obnovy a využitia objektu;
–	budovanie vzťahu komunity s lokalitou – reetablovanie pretrhnutých liniek;
–	rozvoj zmysluplného a hodnotného trávenia voľného času a rozvoj vzťahov v komunite;
–	tvorba spoločných hodnôt, budovanie bezpečných a zdravých komunít;
–	obnova kultúrnej, historickej a spoločenskej kontinuity

Zatiaľ čo slabé stránky a ohrozenia predstavuje disparity miestneho a regionálneho rozvoja kultúry, silné stránky a príležitosti predstavujú faktory rozvoja. Disparity a faktory rozvoja tvoria základ syntézy východiskovej analýzy, pomenúvajú hlavné okruhy problémov, načrtávajú spoločné potreby a možnosti riešení pre zabezpečenie optimálneho rozvoja miestnej a regionálnej kultúry.

Trendy rozvoja kultúry

Najdynamickejší rozvoj kultúry v európskom ponímaní v súčasnosti prebieha v oblasti tzv. kreatívneho priemyslu (dizajn, architektúra, hudba, video, počítačové hry, multimediálny obsah, médiá a pod. ). Súbežne s týmito trendmi rozvoja má svoju nezastupiteľnú úlohu miestna a regionálna kultúra ako súčasť miestneho a regionálneho rozvoja. Najmä vo forme zabezpečenia ochrany a rozvoja miestnej identity a kultúry, mapovania kultúrnych zdrojov územia, strategického plánovania pri využití kultúrnych, historických a spoločenských poznatkov a silných stránok územia. 

Znalostná ekonomika a kultúra 

Stav ekonomiky a nastavenie hospodárskej politiky dokumentuje dnes vysoký hospodársky rast, nárast zamestnanosti či veľký príliv zahraničných investícií. Kvalita dosiahnutého ekonomického rastu však na druhej strane dokumentuje, že v oblasti štrukturálnych reforiem zameraných na zvyšovanie významu a výkonnosti vedomostne orientovaných odvetví Slovensko výrazne zaostáva za všetkými krajinami EÚ. Oblasť informatizácie spoločnosti patrí k oblastiam, kde je priepasť medzi Slovenskom a ostatnými krajinami EÚ veľmi výrazná. Pre nasledujúce strednodobé obdobie to znamená, že udržanie vysokého ekonomického rastu a jeho premietnutie do vyššej kvality života je podmienené rozvojom kvalitatívne iného potenciálu ekonomického rastu. Potenciálu postaveného na vedomostiach a znalostiach. Informatizácia spoločnosti je prostriedkom na rozvoj tohto potenciálu, postaveného na slobodných, vzdelaných a kreatívnych ľuďoch. 

Popri rozvoji služieb e-Governmentu a rozširovaní širokopásmového internetu najvýznamnejším akcelerátorom budovania znalostnej spoločnosti bude dostupný a kvalitný digitálny obsah ako východisko na jeho využívanie a vytváranie novej pridanej hodnoty a inovácií. Keďže kultúra je fenomén založený predovšetkým na poznaní, znalostiach a zručnostiach, môžeme konštatovať, že znalostná spoločnosť a kultúra majú priamy súvis a prepojenia. Kultúrne inštitúcie sú nenahraditeľné v procese budovania znalostnej spoločnosti. Motorom budovania znalostnej spoločnosti je informatizácia spoločnosti. Jedným z troch základných pilierov informatizácie spoločnosti je práve tento „obsah“, jeho dostupnosť a kvalita. Zrozumiteľnejším pomenovaním tohto obsahu však je kultúrne, vedecké a intelektuálne dedičstvo spoločnosti. Toto dedičstvo je základnou východiskovou bázou na spoločenský a hospodársky rozvoj krajiny. Akokoľvek túto bázu dát – poznanie, obsah či dedičstvo – budeme pomenúvať, bez nej by naša krajina nielenže stratila vlastnú identitu, ale i základný prvok konkurencieschopnosti, pretože by nastalo úplné prerušenie kultúrnej, historickej a spoločenskej kontinuity, čo by malo katastrofálne dôsledky.                       

V tomto ponímaní sa prirodzeným partnerom na realizáciu tejto úlohy stali inštitúcie, ktoré spravujú a sprístupňujú informácie, užitočný spoločenský, vedecký a intelektuálny obsah. Spracovanou a chránenou základnou a východiskovou bázou „obsahu“ disponujú inštitúcie, ako sú múzeá, galérie, archívy, knižnice, pracoviská na ochranu pamiatkového fondu a špecializované, regionálne a viaceré miestne osvetové zariadenia. Primárny obsah, popri akademických, výskumných inštitúciách a školách, sa preto nachádza v tých inštitúciách, ktoré dokumentujú jednotlivé oblasti kultúrneho dedičstva, spoločenského a hospodárskeho života. Tento obsah sa líši od klasického administratívneho obsahu, ktorý prevažne spracúvajú informačné systémy verejnej správy, tým, že uchováva znalosti, spoločenské poznanie, informácie o zdrojoch územia, teda nielen rodné čísla, mená a priezviská, informácie o dôchodkovom poistení a pod. Takýto kvalitný digitálny obsah je preto základom na ďalšie spracovanie a využitie v oblasti budovania znalostnej spoločnosti vrátane rozvoja kreatívneho priemyslu. Všeobecné označenie pre kultúrne a špecializované inštitúcie uchovávajúce tento obsah, ktoré sa ujalo v praxi, je pamäťové a fondové inštitúcie. Presadenie chápania a vnímania pamäťových a fondových inštitúcií v kontexte štrukturálnych fondov ako rozhodujúcich partnerov na budovanie znalostnej spoločnosti na Slovensku má revolučný význam pre rozvoj kultúry a rozvoj Slovenska – politicky, hospodársky a odborne. 

Analýza financovania a finančných nástrojov

V rokoch 2002 až 2006 vznikli nové finančné rámce na rozvoj kultúry. Z hľadiska územnej samosprávy bola najzásadnejším novým finančným rámcom na tvorbu rozpočtov miest, obcí a VÚC fiškálna decentralizácia, ktorá začala platiť od 1. januára 2005 ako súčasť reformy verejnej správy. Od roku 2004 začal fungovať nový jednotný grantový systém MK SR, poskytujúci dotácie pre neštátne subjekty, ktorý výrazne zvýšil objem poskytovaných finančných prostriedkov. Objem financií, ktoré v roku 2006 grantový systém poskytol (cca 700 mil. Sk), bol trojnásobný oproti roku 2002. Pre oblasť kultúry a kultúrneho dedičstva boli tiež sprístupnené štrukturálne fondy v rámci skráteného programovacieho obdobia rokov 2004 a 2006, kde celkovo kultúra a kultúrne dedičstvo získalo viac ako 850 mil. Sk. Oblasť kultúry tak v týchto rokoch 2004 – 2006 prvýkrát participovala na čerpaní štrukturálnych fondov EÚ. Pre oblasť kultúrneho dedičstva boli tiež sprístupnené aj finančné mechanizmy Európskeho hospodárskeho priestoru a Nórskeho kráľovstva v objeme zhruba 450 mil. Sk, určené na roky 2004 až 2009. Nové programovacie obdobie štrukturálnych fondov rokov 2007 až 2013 ráta s tým, že na projekty v oblasti kultúry a kultúrneho dedičstva pôjde okolo 12 mld. Sk. Vytvorili sa tiež podmienky na uplatnenie tzv. inovačných finančných mechanizmov a rozvoj PPP partnerstiev. Súčasťou týchto procesov je aj postupné zavádzanie programového rozpočtovania vo verejnej správe, ktorého cieľom bolo zlepšiť efektivitu vynakladaných verejných prostriedkov a zamerať sa na dosahovanie konkrétnych cieľov. Možno konštatovať, že vznikli kvalitatívne a kvantitatívne nové a lepšie finančné rámce na rozvoj kultúry. Kultúra na Slovensku po roku 1989 nemala nikdy vytvorený lepší finančný rámec na svoj rozvoj. 

Na širšie uplatnenie kultúry v štrukturálnych fondoch však existuje ešte ďalší priestor. Potrebné je však prekročiť úzke vnímanie pojmu kultúra. Kultúru je potrebné vnímať v širších súvislostiach, tzn. v kontexte spoločenského, hospodárskeho a sociálneho rozvoja územia. Význam kultúry pre rozvoj zamestnanosti a zvyšovanie konkurencieschopnosti či už územia, alebo jednotlivých priemyselných odvetví je nespochybniteľný. Kultúra tak nachádza uplatnenie takmer vo všetkých spoločenských odvetviach:
–	sektor služieb – cestovný ruch, rozvoj vidieka, kultúrny a kreatívny priemysel, interpretácia, prezentácia a propagácia lokalít kultúrneho dedičstva...
–	výchovno-vzdelávací systém – učebné osnovy, celoživotné vzdelávanie...
–	udržateľný a územný rozvoj – mapovanie kultúrno-historických zdrojov územia (kultúrna, historická a spoločenská topografia územia), projekty regenerácie sídiel, projekty obnovy a revitalizácia historických štruktúr krajiny, ochrana tradičných zručností, povoľovanie stavieb;
–	oblasť výskumu, vývoja a inovácií– integrovaný územný rozvoj a strategické plánovanie rozvoja územia, vývoj technológií...

Hlavné trendy rozvoja kultúry

Pri prudkom ekonomickom rozvoji Slovenska v týchto rokoch bude mimoriadne zaujímavé sledovať vývoj kultúrnej spotreby obyvateľstva, vzorce správania obyvateľstva a zmeny kultúrnych vzorcov a návykov, ekonomiku kultúry, zlepšovanie alebo zhoršovanie dostupnosti kultúrnych služieb, stavu kultúrnej infraštruktúry či kultúrneho povedomia. Najvýznamnejším faktorom rozvoja alebo úpadku kultúry sú ľudia, nositelia a šíritelia poznania. Preto je potrebné dať pri rozvoji kultúry dôraz na ľudské zdroje – jednotlivca, nositeľov kultúrneho povedomia, miestnych lídrov v oblasti kultúry a ich oceňovanie (finančné a nefinančné). Osobitnú úlohu zohráva miestna kultúra pri podpore komunitného rozvoja, zmysluplného využívania voľného času a v sociálnej prevencii. Významnú a nezameniteľnú úlohu má regionálna územná samospráva, ktorá prostredníctvom svojej politiky a siete regionálnych kultúrnych inštitúcií podporuje budovanie regionálnej identity a rozvoj inovačných procesov vo svojom regióne, zároveň plní viacero odborno-poradenských, metodických, koordinačných činnosti a monitorovacích procesov na území svojho kraja.    

V nasledujúcich rokoch sa bude kultúra dominantne rozvíjať v nasledujúcich oblastiach, ktoré možno tiež označiť za obdobia novej éry vo viacerých oblastiach: 
•	digitálna éra
•	éra zmysluplného trávenia voľného času a komunitného rozvoja 
•	éra integrovaného územného a regionálneho rozvoja – éra znalostnej samosprávy
•	éra ochrany kultúrnej rozmanitosti (diverzity) a rozvoja multikultúrnej výchovy
Prakticky vo všetkých týchto oblastiach bude dominantnú úlohu zohrávať územná samospráva. Oblasť kultúry sa rovnako týka aj súkromného sektora (z pohľadu investícií, ako aj účasti na jej tvorbe a šírení). 

Syntéza východiskovej analýzy

Kultúra je fenomén, ktorý zahŕňa aspekty udržateľného a územného rozvoja, kvality života, kultúrnej identity, historickej a spoločenskej kontinuity. Kultúra a kultúrne dedičstvo každej obce alebo mesta má spoluvytvárať pocit domova, bezpečia, ale i zvyšovať atraktivitu ich územia, tak pre jeho obyvateľov, miestne firmy, ako aj pre návštevníkov územia či prípadných investorov. Podpora miestnych kultúrnych aktivít a kultúrneho života a dôkladné poznanie kultúrnych zdrojov územia sa tak stáva konkurenčnou výhodou, silnou stránkou a znakom rozvoja obcí. 

Predpokladaný vyšší ekonomický rast Slovenska v nasledujúcich rokoch má umožniť viac investovať aj do rozvoja kultúry, pričom sa bude naďalej postupne zvyšovať záujem o všeobecne lepšie trávenie voľného času a služby v tejto oblasti. Na miestnej úrovni bude vystupovať do popredia (so zlepšovaním podmienok na vzdelávanie, využívanie informačno-komunikačných technológií a zbližovaním miestnych kultúrnych a komunitných inštitúcií) význam kultúry, komunitný a duchovný život a tvorba nových kultúrnych hodnôt. Bude možné tiež hovoriť o novej vlne rozvoja spolkovej činnosti, komunitných a voľnočasových aktivít.

Kultúra dnes stojí pred množstvom najkomplexnejších úloh. Jednotlivé jej časti nie je možné vnímať ako izolované subsystémy. Úroveň zabezpečenia kultúry a prístupu k nej je značne variabilná od finančných podmienok, ľudských zdrojov po inštitucionálne podmienky jednotlivých sídiel a regiónov. Doteraz využívané nástroje už dosiahli limity svojho napredovania a preto je potrebný ďalších komplexnejší rozvoj kultúry, čo bude možné dosiahnuť postupnou inováciou jednotlivých nástrojov kultúrnej politiky. Impulzy a inšpiráciu na rozvoj kultúry na miestnej a regionálnej úrovni možno nachádzať v oblasti informatizácie (procesy digitalizácie kultúrneho dedičstva, časového a priestorového spracovania poznatkov o území), v urbánnej dimenzii kultúry, pri zlepšovaní manažmentu lokalít kultúrneho dedičstva a kultúrnych centier, pri zlepšovaní obnovy kultúrnej infraštruktúry, pri jej spoločnom a komplexnejšom využití v rámci medziobecnej a územnej spolupráce. Významným impulzom môže byť nové smerovanie vývoja miestnych kultúrnych inštitúcií smerom od tradičných inštitúcií ku komplexným kultúrnym a komunitným verejnoprospešným inštitúciám. 

Územná samospráva sa dnes podieľa na podpore a na zabezpečovaní kultúry finančne rovnakým objemom ako ministerstvo kultúry a centrálne inštitúcie v oblasti kultúry. Táto rovnováha je len medzistupňom trendu posilňovania podielu územnej samosprávy na financovaní kultúry (Tab. 6). Tento trend však nemôže znamenať, že centrálna úroveň rezignuje na svoje úlohy pri finančnej podpore rozvoja miestnej a regionálnej kultúry. Úloha MK SR by mala byť v tejto oblasti lepšie zvládnutá. Grantový systém MK SR by mal cielene podporovať tie segmenty rozvoja kultúry v jednotlivých sídlach a regiónoch, ktoré tvoria prioritný verejný záujem, na systémovej báze. Preto by bolo vhodné definovať oblasti verejného záujmu pre doplnkovú finančnú podporu miestnej a regionálnej kultúry, ktoré by sa mali poskytovať prostredníctvom viacerých finančných mechanizmov zo strany grantového systému: 1) časť prostredníctvom podpory aktivít prioritného verejného záujmu na báze automatickej a paušálnej podpory (jej výška by bola určená presným kľúčom), 2) časť prostredníctvom podpory projektov, ktoré by sa mali podporovať na báze voľnej súťaže a 3) časť prostredníctvom nepriamej podpory a mechanizmov (napríklad zabezpečením systému súťaží a prehliadok, komplexných reťazcov alebo prostredníctvom iných inštitúcií, ktoré budú zabezpečovať určité služby na báze verejných a viacročných kontraktov). Takto by bol systém viac jednoduchší, adresnejší a motivujúcejší.         

Tab. 6: Objem finančných zdrojov vyčleňovaných na kultúru z rozpočtov verejnej správy 
Finančné zdroje za rok 2006	V mld. Sk	V %	
Národná úroveň			
Regionálna úroveň			
Miestna úroveň			
Spolu		100	

Koncepcie či stratégie pre oblasť rozvoja miestnej a regionálnej kultúry majú uľahčiť obnovu kultúrnej, historickej a spoločenskej kontinuity procesov na miestnej a regionálnej úrovni, podporiť zachovávanie a zveľaďovanie kultúrneho dedičstva, identity a tradície. 

Rozvoj miestnej a regionálnej kultúry vzhľadom na svoj prierezový charakter je prínosom pre viaceré oblasti (Tab. 7):
–	predstavuje jednu z priamych foriem programov a aktivít sociálnej prevencie, prevencie kriminality a prevencie pred inými negatívnymi spoločenskými javmi;
–	má významnú iniciačnú a integrujúcu úlohu v procese komunitného a miestneho rozvoja;
–	významne prispieva ku skvalitneniu procesov strategického plánovania sídla a regiónov;
–	prispieva k rýchlejšiemu znižovaniu regionálnych disparít, spoločenskému a hospodárskemu pozdvihnutiu zaostávajúcich sídiel a regiónov;
–	podporuje rozvoj inovácie, prispieva k vytváraniu tovarov a služieb s vyššou pridanou hodnotou;
–	podporuje rozvoj ľudských zdrojov a skvalitňuje výchovno-vzdelávací proces;
–	podporuje rozvoj podnikania a rozvoj služieb na území;
–	zlepšuje prípravu na projekty regionálneho rozvoja a rozvoja vidieka;
–	podporuje zlepšovanie starostlivosti o krajinu a kultúru prostredia.

Tab. 7: Vzťah nákladov a úžitkov z podpory rozvoja kultúry

Ekonomické úžitky 
a funkcie, finančné príjmy

Zdroje a nástroje rezortov,  vlády a zákonov

Sociálne, spoločenské 
a kultúrne úžitky a funkcie

Zdroje a nástroje regionálnej samosprávy (VÚC)

Environmentálne úžitky 
a funkcie

Zdroje a nástroje miestnej  samosprávy

Rozvojové úžitky – vyhľadávanie, ochrana 
a využívanie prirodzených potenciálov územia

Kultúrna spotreba občanov

Súkromné investície a zdroje

Ak hovoríme o financovaní kultúry alebo jej rozvoji, nemôžeme určitý segment kultúry, službu, aktivitu, dielo, činnosť, počin alebo projekt vnímať izolovane od kultúry ako celku. Kultúra je dynamická vo svojich formách a prejavoch. Popri podpore rozvoja kultúry je nevyhnutné pravidelne monitorovať výstupy a úžitky z podpory kultúry z verejných zdrojov.   

4. RÁMCE ROZVOJA MIESTNEJ A REGIONÁLNEJ KULTÚRY

Princípy rozvoja miestnej a regionálnej kultúry

Vychádzajúc z doterajšej analýzy stavu, nástrojov a trendov rozvoja miestnej a regionálnej analýzy a pri rešpektovaní etablovaného systému verejnej správy je pri zabezpečovaní kultúry z verejných zdrojov potrebné rešpektovať niekoľko nasledovných princípov:
•	princíp partnerstva – národné, regionálne a miestne kultúrne inštitúcie sú si z hľadiska významu pri zabezpečovaní kultúry rovnocenné. Nie je medzi nimi vzťah podriadenosti a nadriadenosti. Každá úroveň týchto inštitúcií má však svoje špecifické poslanie a úlohy. Ich naplnenie je však možné iba pri zachovaní dobrej územnej a odbornej spolupráce. Partnerstvá je možné a potrebné rozvíjať medzi jednotlivými sektormi, odbornými a výskumnými pracoviskami, ale hlavne inštitúciami, organizáciami a jednotlivcami, ktoré priamo vytvárajú podmienky na rozvoj kultúry a priamo vytvárajú kultúrne hodnoty; 
–	princíp územnej spolupráce – územná spolupráca obecných, regionálnych a národných kultúrnych inštitúcií a územnej samosprávy prebieha najmä vo väzbe na územie sídla a regiónu. V tomto kontexte osobitnú úlohu má regionálna samospráva pri dokumentácii a ochrane kultúrneho dedičstva a pri rozvoji kultúry v rámci jednotlivých historických regiónov, ako aj pri podpore rozvoja kreatívneho priemyslu a spoluvytváraní inovačnej politiky kraja, pri rozvoji medziregionálnej spolupráce, pri monitoringu procesov v oblasti kultúry na úrovni kraja. Dôležitá je tiež úloha partnerskej medziobecnej spolupráce pri rozvoji kultúry a sprístupňovaní kultúry najmä v menších sídlach a zaostávajúcich regiónoch;
–	princíp odbornej a metodickej spolupráce – zahŕňa vzájomnú výmenu riadiacich skúseností a zručností kultúrnych inštitúcií v území, odbornú prípravu a vzdelávanie pracovníkov a dobrovoľných pracovníkov v oblasti kultúry; podporu odovzdávania zručností vo vzťahu nositeľ – pokračovateľ (majster – žiak) a podpora lepšej odbornej prípravy (v rámci výchovno-vzdelávacieho procesu); 
–	princíp solidarity – o čo nižšia úroveň verejnej správy, o to diverzifikovanejšie formy práce a činnosti v oblasti kultúry; osobitným cieľom dotačných systémov a schém by mala byť podpora ekonomicky zaostávajúcich regiónov a sídiel najmä v pri systémovej podpore aktivity, ktoré tvoria prioritný verejný záujem v oblasti kultúry pri rozvoji sídiel a regiónov;
–	princíp kultúrnej, historickej a spoločenskej kontinuity – jedná sa o poškodenie a obnovu tejto kontinuity, pričom tu ide o oveľa komplexnejší pojem a proces ako len kultúra v tradičnom ponímaní. Táto kontinuita zahŕňa okrem iného spoločenské vedomie, niektoré ustálené vzorce správania, sociálne štruktúry a vzťahy v komunite a regióne, vývoj a zmeny kultúrnej krajiny, odhaľovanie a uplatňovanie prirodzeného rozvojového potenciálu územia, ktorý zahŕňa tak prírodné, kultúrne, ako aj ľudské zdroje;
–	princíp podpory verejného záujmu v oblasti kultúry – pri podpore kultúry z verejných zdrojov je potrebné vychádzať z predpokladu, že z verejných zdrojov sa podporujú len aktivity, ktoré sú predmetom verejného záujmu v oblasti kultúry.

Definícia verejného záujmu v oblasti kultúry
Verejným záujmom v oblasti kultúry je zabezpečenie prístupu občanov ku kultúre, a to prostredníctvom:
–	podpory kultúrnych aktivít a kultúrnych projektov organizácií a jednotlivcov,
–	podpory iniciatív a angažovanosti občanov v oblasti kultúry,
–	účinnej ochrany kultúrneho a prírodného dedičstva, jeho sprístupňovania a využívania, 
–	využitia kultúrnej infraštruktúry územia a zabezpečenia jej dostupnosti na území,
–	efektívnej a tvorivej činností kultúrnych inštitúcií a
–	podpory slobodnej umeleckej tvorby

tak, aby sa:
–	podporovala sebarealizácia jednotlivca, rozvoj tvorivosti a umelecká tvorba; spoločenským uplatnením kultúry podporovalo dosahovanie plnohodnotného života každého jedinca a komunity – obyvateľov miest a obcí;
–	prehlboval pozitívny vzťah spoločnosti ku kultúrnemu dedičstvu s cieľom upevňovať jej historické vedomie a hrdosť na náš vklad do vývoja európskej a svetovej kultúry;
–	prehlboval vzťah jednotlivca ku kultúre a kultúrnym hodnotám; podporovalo aktívnejšie využívanie voľného času obyvateľstva v oblasti kultúry (ako faktor sociálnej prevencie, prevencie kriminality a iných negatívnych spoločenských javov a ako faktor vzdelávania, zvýšenia kvality života, oddychu a relaxácie, rozvoja komunikačných, kreatívnych a umeleckých zručností jednotlivca);
–	podporovala udržateľná ochrana a ďalší rozvoj kultúrnych zdrojov územia a využitie prirodzeného rozvojového potenciálu územia, čím by sa skvalitňovali predpoklady na celkový sociálno-ekonomický rozvoj regiónu a tak by sa prispievalo k zvyšovaniu celkovej konkurencieschopnosti Slovenska ako celku i jednotlivých regiónov, miest  a obcí; 
–	podporovali podmienky na rozvoj prezentácie slovenskej kultúry v zahraničí, rozvoj medzinárodnej kultúrnej spolupráce a výmeny skúseností.

Hlavným presadzovateľmi tohto verejného záujmu sú ústredné orgány štátnej správy a územnej samosprávy, ich inštitúcie, odborné zázemia a kapacity.

Vízia rozvoja kultúry  

Kultúra zaznamená v nasledujúcich 10 rokoch obrovský rozvoj. Hlavným impulzom rozvoja kultúry bude informatizácia kultúry, digitalizácia kultúrneho, vedeckého a intelektuálneho dedičstva Slovenska a systematické mapovanie kultúrneho, historického a spoločenského poznania na úrovni sídiel a regiónov Slovenska. Dôjde k dômyselnému prepojeniu fyzicky spravovaných dokumentov a objektov kultúrneho dedičstva a ich digitálnych kópií, pričom hodnotu dát umocní časopriestorové zaradenie a spracovanie územných dát o kultúrnych, prírodných, ľudských zdrojoch a ekonomickej výkonnosti územia (miest a obcí). Informačné systémy v oblasti kultúry budú slúžiť nielen na uchovávanie a sprístupňovanie dát, ale aj na podporu riadiacich procesov a skvalitňovanie strategického plánovania samosprávy a štátnej správy. Rozvoj kreatívneho priemyslu zaznamená rast aj na Slovensku.

Ďalšie skvalitňovanie zaznamená tiež kultúra prostredia (kvalita architektúry a inteligencia budov, starostlivosť o kultúrnu krajinu, urbanistický rozvoj miest a obcí, kultúra bývania, dizajn úžitkových predmetov, kultúra verejných priestranstiev). Výrazný rozvoj kultúry umožní pokles viacerých negatívnych spoločenských javov. Uplatnia sa nové formy prezentácie a interpretácie umenia a kultúrneho dedičstva. Zlepší sa prezentácia a interpretácia kultúrneho dedičstva, kvalita a rozsah poskytovaných služieb v rôznych lokalitách kultúrneho dedičstva, v rôznych kultúrnych a komunitných centrách, centrách súčasného umenia, ako aj ponuka tour operátorov v oblasti cestovného ruchu, osobitne kultúrneho turizmu. Obchod so súčasným umením zaznamená renesanciu a legalizuje sa veľká časť čierneho obchodu so starožitnosťami (vďaka širokému nasadeniu informačno-komunikačných technológií a rozvoju digitalizácie). 

Víziou rozvoja kultúry v oblasti informatizácie je vybudovanie obsahového piliera znalostnej spoločnosti, pozostávajúceho z kvalitného digitálneho obsahu v dostatočnom rozsahu a progresívneho využitia informačno-komunikačných technológií pri riadení verejnej správy, kultúrnych inštitúcií a pri spracovaní poznatkov v oblasti súčasnej kultúry a kultúrneho dedičstva. Ide o úplné, prehľadné a rýchle sprístupnenie digitálneho obsahu verejnosti na rozvoj kľúčových spoločenských a ekonomických systémov, ako sú výchovno-vzdelávací proces, územné plánovanie a povoľovanie stavieb, výskumno-vývojový a inovačný proces, rozvoj kultúrneho priemyslu a spoločenského poznania a zachovanie kultúrnej pamäti spoločnosti. 

Kultúra sa bude v roku 2015 spoločensky vnímať v širších súvislostiach a hlavne v spojitosti s budovaním znalostnej spoločnosti a zvyšovaním kvality života spoločnosti. Jej financovanie bude nielen transparentnejšie, systémovejšie, ale i motivujúcejšie pre všetkých aktérov vstupujúcich do procesu ochrany, tvorby a šírenia kultúrnych hodnôt. Investície do rozvoja kultúry tak budú prinášať množstvo úžitkov pre regióny, mestá a obce v ktorejkoľvek časti krajiny čo povznesie spoločenské a individuálne hodnoty, správanie a uvažovanie, popri neustále silnejúcom ekonomickom raste.    

5. ODPORÚČANIA PRE OBLASŤ FINANCOVANIA, LEGISLATÍVY A SPRÍSTUPŇOVANIA KULTÚRY A ZÁVEREČNÉ ODPORÚČANIA

Odporúčania pre oblasť financovania
Strednodobým zámerom v oblasti podpory rozvoja miestnej a regionálnej kultúry by malo byť vytvorenie komplexného viacúrovňového systému podpory miestnej a regionálnej kultúry. Takýto systém by zahŕňal viacero komponentov a a viacero foriem poskytovania podpory (finančných aj nefinančných). Jedným z týchto komponentov by bol paušálny systém doplnkovej podpory miestnej a regionálnej kultúry na podporu zabezpečovania prioritného záujmu štátu pri rozvoji miestnej a regionálnej kultúry. Iným komponentom by bolo poskytovanie dotácií na báze splnenia osobitných podmienok (napr. v zmysle zákona o ochrane pamiatkového fondu, zákona o osvetovej činnosti, zákona o múzeách a galériách, podpora kultúr národnostných menších a pod.) alebo na báze voľnej súťaže (realizácia projektov v oblasti menšinových kultúr, projektov v oblasti audiovizuálnej tvorby atď.). Ďalší komponent by predstavoval nepriamu finančnú podporu kultúry. To by sa mohlo realizovať napríklad nasledovnými spôsobmi: A) vytvorením komplexného systému v reťazci autor – vydavateľ – distribútor – knižnica, ktorý by mohlo podporovať MK SR. Podobný systém funguje úspešne už 40 rokov v Nórsku. Umožňuje prostredníctvom centrálnych finančných prostriedkov odkúpiť časť z nákladu vydavateľstiev v objeme asi 1 000 kusov z jedného diela pri zhruba 250 rôznych autorských dielach z nórskej a zahraničnej produkcie ročne, ktoré vyberie zmiešaná komisia zložená zo zástupcov verejnej správy, odborníkov a zástupcov dotknutého reťazca. Tieto diela sa následne bezplatne každoročne zasielajú do siete asi jednej tisícky verejných knižníc v Nórsku; B) poskytovaním podpory a služieb zo strany národných kultúrnych inštitúcií, ústredných orgánov štátnej správy nielen v odborno-metodickej oblasti, ale aj priamy zabezpečovaním  niektorých vybraných projektov, produktov a aktivít – napr. príprava celoslovenských súťaží, prehliadok a festivalov a podujatí s medzinárodným prvkom, udeľovanie ocenení,  sprostredkovaním komunikačných médií, vydavateľskou, národnou dokumentačnou a výskumnou  činnosťou v jednotlivých oblastiach kultúry.  

Do úvahy pripadá aj komplexnejšie využitie partnerstiev verejného a súkromného sektoru (tzv. PPP – viď zákon o verejnom obstarávaní, časť udeľovanie koncesií) pre projekty obnovy a prevádzky rozsiahlejších zariadení kultúrnej infraštruktúry, ale aj objemovo a finančne väčších projektov obnovy rozsiahlejších pamiatkových objektov v území ako sú napr. nevyužité kaštiele, kúrie, objekty priemyselného dedičstva a pod. Prvkom zvyšovania efektívnosti vynakladania verejných financií by bola aj lepšia harmonizácia dotačných politík, ako bližšie programové prepojenie poskytovania podpory z programu Obnovme si svoj dom a nadväzné financovanie komplexnejších projektov obnovy nevyužívaných významnejších pamiatkových objektov vo verejnom vlastníctva na kultúrno-spoločenské a osvetové účely. Obdobne by mohla nastať vyššia harmonizácia financovania projektov pamäťových a fondových inštitúcií, tak zo strany MK SR a nadväzného prepojenia na financovanie komplexnejších projektov v rámci štrukturálnych fondov. Kreatívne a komplexné možnosti využitia štrukturálnych fondov EÚ na rozvoj kultúry sú sami o sebe výzvou tak pre štátnu správu ako aj územnú samosprávu. Vhodné je tiež uplatniť uzatváranie dlhodobejších kontraktov pre podporu pravidelne sa opakujúcich aktivít, projektov či činnosť vybraných subjektov, ktoré by dlhodobejšie zabezpečovali služby vo verejnom záujme v oblasti kultúry. 

Odporúčania pre oblasť legislatívy
Dôležitou podmienkou rozvoja kultúry v území je vytvorenie lepšieho postavenia samostatných kultúrnych inštitúcií. V tomto kontext sa javí dôležité preskúmanie možnosti a podmienok pre prípravu a prijatie zákona o verejnoprospešných inštitúciách, ktorý by mohol nadviazať na návrh zákona o európskom zoskupení územnej spolupráce. Takýto zákon by uľahčil proces komunálnej reformy pri spoločnom zabezpečovaní služieb a tovarov vrátane správy majetku a zabezpečovania hospodárskych činností na území. Oblasti, ktoré by mohli spadať pod tento zákon, by boli širšie definované a svojím univerzálnym charakterom by mohol zahŕňať napríklad činnosti v oblasti cestovného ruchu, komunitného rozvoja, kultúry, v sociálnej oblasti, oblasti sociálnej prevencie a prevencie kriminality, vzdelávacie aktivity a voľno-časové aktivity, obnovu a údržbu kultúrnej infraštruktúry;

Na túto právnu normu nadväzuje ďalšia, príprava návrhu zákona o financovaní kultúry, ktorá je aj súčasťou programového vyhlásenia vlády a ktorá by mala nadviazať na zodpovedania systémových otázok rozvoja miestnej a regionálnej kultúry prostredníctvom stratégie, nadväzujúc na túto koncepciu. Spektrum legislatívnej práce by malo zahŕňať aj analýzu a prípadnú novelizáciu zákonov, ktoré upravujú činnosť národných kultúrnych inštitúcií na účely vytvorenia lepších systémových, odborných a kapacitných väzieb pre komplexnejší rozvoj miestnej a regionálnej kultúry a medzisektorovú spoluprácu kultúrnych inštitúcií. Tento proces by tak zahŕňal reprofiláciu niektorých činností vybraných národných kultúrnych inštitúcií vo vzťahu k miestnej a regionálnej kultúre. Odvážnym, ale potrebným krokom sa javí preskúmanie možnosti presunutia správy niektorých regionálnych kultúrnych inštitúcií (najmä niektorých regionálnych knižníc) smerom k mestám na báze dobrovoľnosti pri súčasnom posilnení iných nástrojov regionálnej kultúrnej politiky a zabezpečení financovania ich činnosti zo strany týchto miest.

Odporúčania pre oblasť sprístupňovania kultúry
Potrebný krok na zodpovedné splnenie úloh sprístupňovania kultúry a systematickú analýzu kultúrnych zdrojov územia sa javí preskúmanie možnosti vytvorenia integrovaného informačného systému miestnej a regionálnej kultúry a pre decentralizovaný zber dát na realizáciu kultúrnej, historickej a spoločenskej topografie sídiel, ako aj štatistiku a monitoring kultúrnych procesov na území v prostredí územnej samosprávy. Nemalo by tu ísť len o mapovanie viditeľných zdrojov a vecí, ale i mapovanie udalostí a javov na území. Takýto informačný systém by umožňoval pravidelné získavanie a aktualizáciu dôležitých tak kvantitatívnych ako aj kvalitatívnych ukazovateľov a dát. Mal by tak vzniknúť efektívny a otvorený informačný systém pre samosprávu a miestne iniciatívy. Prepojením lokálnych poznatkov s poznatkami, ktoré sú spravované pamäťovými a fondovými inštitúciami, by mohla  vzniknúť unikátna poznatková báza na tvorbu digitálneho obsahu a budovanie znalostnej spoločnosti.  

Lepšie vedomie o procesoch v oblasti kultúry by mohla priniesť príprava a pravidelné vyhotovovanie výročnej správy o stave kultúry, ktorá bude zahŕňať komplexné informácie o stave kultúry na jednotlivých úrovniach verejnej správy a bude predkladaná na rokovanie vlády a Národnej rady Slovenskej republiky v prvej polovici roka. Výročná správa bude výstupom pravidelných procesov monitoringu stavu a výskumu kultúry a štatistického zisťovania. Na túto správu by v druhej polovici roka mohla nadväzovať príprava a realizácia pravidelnej výročnej celoslovenskej konferencie o otázkach miestnej a regionálnej kultúry, prípadne jej regionálne ekvivalenty vo vybraných regiónoch. Cyklus hodnotenie dosahovaného pokroku miestnej a regionálnej kultúry by sa každoročne mohol uzatvárať udeľovaním výročných cien za rozvoj miestnej a regionálnej kultúry spolu s finančnou cenou, plaketou a diplomom za kultúrny počin roka, pre osobnosť miestnej a regionálnej kultúry roka a mesto či obec kultúry roka;

V oblasti sprístupňovanie kultúry sa javí ako dôležitá aj medzinárodná výmena a spolupráca, osobitne pri podpore miestnych lídrov a rozvoji talentov. Podpora domácej a medzinárodnej výmeny skúseností (expertov, mladých lídrov, odborných pracovníkov, tvorivých a umeleckých súborov a pod.) môže byť obohatená aj o výmenu skúsenosti pracovníkov a aktivistov v oblasti kultúry aj medzi mestskými a regionálnymi centrami (vrátane národných kultúrnych inštitúcií) a malými vidieckymi sídlami v regiónoch. Na tento systém sprístupňovanie poznatkov o organizačných, riadiacich a odborných aspektoch kultúry môže vhodne dopĺňať skvalitňovanie rôznych didaktických pomôcok a výchovno-vzdelávacích programov (v rámci školských a mimoškolských aktivít) a rozvoj programov a projektov celoživotného vzdelávania profesionálnych i dobrovoľných pracovníkov v oblasti kultúry vrátane umeleckých pracovníkov. 

Záverečné odporúčania 
Zámerom návrhu koncepcie rozvoja miestnej a regionálnej kultúry bolo zmapovanie hlavných okruhov problémov a možností ďalšej podpory rozvoja miestnej a regionálnej kultúry. Ide v zásade aj o presadenie širšieho vnímania kultúry, nielen ako izolovanej a samostatnej časti verejnej politiky, ale ako prierezového nástroja miestneho a regionálneho rozvoja a tiež ako katalyzátora dôležitých spoločenských, ekonomických, sociálnych a environmentálnych procesov.

Paralelne so spracovaním tohto návrhu prebieha proces detailného zmapovania stavu, nástrojov a trendov rozvoj miestnej a regionálnej kultúry, ktorý ako analýzu gestoruje Národné osvetové centrum v spolupráci s územnou samosprávou, národnými kultúrnymi inštitúciami a Ministerstvom kultúry SR. Zatiaľ čo tento návrh koncepcie popisuje celkové rámce, vzájomné väzby zabezpečovania kultúry jednotlivými úrovňami verejnej správy, hlavné okruhy a možnosti ďalšej podpory rozvoja miestnej a regionálnej kultúry, predmetná analýza prinesie bližšiu kvantifikáciu a kvalitatívnu analýzu týchto procesov. Spracovanie tejto analýzy je naplánované na roky 2007 a 2008. Už jej medzivýsledky budú vhodné na formuláciu presnejších a uspokojivejších strategických odporúčaní a riešení pre rozvoj miestnej a regionálnej kultúry. 

Územná samospráva sa objemom vyčleňovaných prostriedkov podieľa 50 percentami na podpore kultúry z verejných zdrojov a počet kultúrnych inštitúcií ktoré zastrešuje dosahuje takmer jeden tisíc samostatných právnych subjektov, pričom v svojom teritóriu podporuje viac takmer 10 000 rôznych kultúrnych entít. Z uvedených dôvodov by bolo vhodné, aby na návrh koncepcie nadväzoval návrh Stratégie, ktorá by navrhla konkrétne a komplexnejšie nástroje na rozvoj miestnej a regionálnej kultúry. Stratégia rozvoja miestnej a regionálnej kultúry by obsahovala definície strategických cieľov, priorít, navrhovaných opatrení a aktivít vrátane definície relevantných merateľných ukazovateľov pre monitorovanie procesov miestnej a regionálnej kultúry. Súbežne s prípravou Stratégie by sa mal pripravovať zákon o financovaní kultúry, čím by sa mohol dosiahnuť vysoký stupeň harmonizácie národnej politiky pre doplnkovú podporu miestnej a regionálnej kultúry, financovanie národných kultúrnych inštitúcií a ďalších subjektov prostredníctvom grantového systému MK SR.  

To, či miestna a regionálna kultúra na Slovensku bude reálne schopná využiť nové finančné rámce a inováciu nástrojov kultúrnej politiky pre svoj ďalší rozvoj  závisí od viacerých faktorov. Predovšetkým od vhodnej legislatívy, transformácie aspoň časti grantového systému MK SR, optimalizácie riadiacich procesov v oblasti kultúry a dôkladnej prípravy MK SR na čo najlepšie a najefektívnejšie využitie štrukturálnych fondov pre oblasť kultúry. Dobre nastavenie nástrojov kultúrnej politiky tak umožní úspešne realizovať a dosahovať ciele a zámery rozvoja kultúry na území, v sídlach, ale aj celej spoločnosti.